Скришна игра
Кое е по-страшно - вината, тайната или... самият страх
![Скришна игра](https://p.bnt.bg/c/a/cache-16-264657-810x0.jpg)
Трилър
Сценарист и режисьор: Михаел Ханеке
В ролите: Даниел Отьой, Жулиет Бинош, Ани Жирардо, Бернар льо Кок, Даниел Дювал, Филип Бесон, Кристиян Бенедети, Лестър Македонски и др.
ФАБУЛА
Семейство е в паника от наблюдение на живота им, заснет в поредица видеокасети, оставяни пред входната им врата.
ФИЛМЪТ
Вина и параноя са двата крайъгълни камъка в човешката психология.
В "Скришна игра" сценарист-режисьорът Михаел Ханеке изследва и двете и вкарва зрителите в капан - започва с трилър и постепенно се скрива в сложна психологическа драма със загадка, която е тест за любопитството, безпокойствието и търпението на публиката. Сюжетът е провокативен. Семейна двойка е притеснена от анонимен наблюдател с въпросите: Кой? и Защо? Мнозна имат "нещо в миналото си", което искат да скрият въпреки съвестта им, която може и да ги измъчва, но не повече от притеснението, че може би има свидетел, който не може да бъде скрит. Тогава проблемът не е в тайната, а в страха.
Психологията надминава филма в цялата му изобретателност.
Наполовина параноичен трилър, наполовина политическа алегория, експериментът в "Скришна игра" се провежда на две нива. На първо ниво засяга колониалната вина на Европа и расовите отношения. На второ ниво засяга имунитета на буржоазната класа, скрита зад завесите с хапчета за сън и проблеми в отношенията, загрижена за неприкосновеността си, ако се окаже наблюдавана или шпионирана - със или без вина. Ако има такава, тя естествено води до тайна.
Всичко в тази история е подчинено на идеята за "Скришна игра". Така се движи и камерата, постоянно сменяща гледната точка от субективна в обективна, в зависимост от това, което показва екранът - живот на запис или на живо, с паралел между телевизионните новини днес и спомени от "вчера". Пъзелът е множествен...
СЮЖЕТ
Ан и Жорж Лоран са книжно семейство в книжна къща - тя е издател, той води телевизионно токшоу с дискусия за книги, синът им Пиеро е тинейджър, състезател в плувен отбор. Техните светски партита блестят, но в напрежение. Има по малко скрито във всеки, което не споделят един с друг. Ан е на ръба на авантюра с приятел на семейството, младият Пиеро е неконтактен за възрастта си, Жорж е разпилян и скрит в известността.
Лоран са среднобуржоазно парижко семейство, монотонни в ежедневието до пристигането на анонимна пратка: видеокасета с 2-часово наблюдение на входната им врата през камера от улицата точно срещу техния дом. Няма нищо особено в записа с фона на преминаващите коли и дългото бездействие до излизането на Ан и Жорж за работа. Но ефектът за семейството е плашещ от това, че: "Някой ги наблюдава". Пристига втора касета, придружена с детски рисунки в черно-бяло и червена кръв. Полицията отказва да реагира на оплакването им - няма извършено престъпление, така че обезпокоената фамилия трябва да се справи сама. Трета касета показва живота в семейната ферма на Жорж, когато е бил дете.
Всички касети са в един стил - заснетото е от дистанция, без монтаж, коментар и движения, но с категорично послание: "Някои иска да знае, че те са наблюдавани".
Следващата касета води до вероятната идентичност на записващия. Жорж успява да улови табелка с адрес и се озовава пред вратата на алжирския имигрант Мажид, когото очевидно познава, но едва ли той е наблюдателят.
Жорж не споделя за срещата си с Ан, но нова касета показва разговора му с алжиреца. Тя се страхува от касетите и още повече от потайността на съпруга си. Иначе, животът им продължава рутинно - Ан работи, Жорж води шоуто, Пиеро ходи на училище, вечерни партита не липсват. Но Жорж Лоран се затваря в нещо преживявано и отива на среща с майка си, за да я разпита за събития, случили се преди повече от 40 години, през 1961.
Новините по телевизията включват акценти по същата тема, Съвпадението е търсено, двусмислеността е умишлена. Напрежението расте заедно с въпросите. Защо и какво обяснява това - всичко или има още въпроси без отговор. Играта продължава... Финалът е за досетливите и наблюдателните.
Златна Романова
НАГРАДИ и НОМИНАЦИИ
Награда за режисура на Михаел Ханеке, Награди на ФИПРЕССИ и на Вселенското жури и номинация "Златна палма" за най-добър филм от Фестивала в Кан (2005)
Голямата награда "Диагонал" за най-добър филм на Михаел Ханеке от Националните филмови награди на Австрия в Грац (2006)
Наградата за чуждоезичен филм от критиката в Чикаго, Лос Анджелис, Австралия (2005-2006)
Награди за филм, режисура на Михаел Ханеке, монтаж на Михаел Худечек и Надин Мюз, главна роля на Даниел Отьой и Наградата на ФИПРЕССИ от Европейските филмови награди (2005)
Награда "Люмиер" за оригинален сценарий на Михаел Ханеке от Корпуса на чуждестранната преса във Франция (2006)
Юбилейната (50-годишна) награда за Михаел Ханеке и номинация "Златно копие" от Международния филмов фестивал във Валядолид, Испания (2005)
"Златна звезда" за най-добър сценарий на Михаел Ханеке от Националните филмови награди на Франция в Париж (2006)
Номинации "Сезар" за режисура и сценарий на Михаел Ханеке, поддържаща роля на Морис Бенишу и обещаващ млад актьор на Уолид Афкир от Френските филмови награди (2006)
Номинация за Актриса на годината за Жюлиет Бинош от Лондонския кръг на филмовите критици (2006)
Номинация "Давид" за най-добър европейски филм от Италианските филмови награди "Давид ди Донатело" (2006)